Hva skjer?
-Hva har dere til felles? -Vi er helt alene.
Min far stakk da jeg var tre.
Vi ber deg dra ut på oppdrag.
Et risikabelt, skjult og dessverre
et som bare kan fullføres av barn.
Skjulte beskjeder. De kommer fra instituttet på Harbor Island.
Dere fire skal infiltrere instituttet som mine hemmelige agenter.
Hvordan kan fire barn stoppe dette?
Ikke bare barn.
Fire ekstraordinære barn.
Den mystiske Benedict-foreningen.
Velkommen, nye elever.
Jeg er rektor, Dr. L.D. Curtain.
L.D. Curtain er broren din.
-Han er mannen vi har jaktet på. -Ja.
Galleriet inneholder min kjæreste oppfinnelse.
-Hviskeren. -Klassisk tankekontroll.
Ikke bare for Stonetown, men for hele verden.
-Farvel, fri vilje. -Tiden er inne.
Ja, Kate. Vi skal raide tårnet.
Sikkerhet til Hviskerommet.
-Rød kode. -Alle tilgjengeli…
Jeg er ikke en skadet som trenger å selv-leging!
Eller noe…
-Han våkner når som helst. -Han ba om hjelp.
-Hva gjør du? -Nå må bare viljen brytes.
Det er en maskin.
Kan du ikke bare late som?
Ja!
Hun klarte det.
Dette er Curtain.
Trekk dere tilbake. Nødssituasjonen er over.
Hvordan føles det?
-Husker ikke. -Det føltes som å søke.
For svaret foran meg.
Det var deg, Kate.
Det var alltid deg.
-Jeg er så stolt av deg. -Jeg vil bo hos deg.
Jeg har også tenkt på det.
Har du tenkt på studiene dine?
Håper på Boatwright-akademiet.
Åh, du fortjener det.
Du vil bli verdsatt der.
-Constance. -Respektfullt avslag.
-Avslag? -Adopsjonen.
Jeg blir her, men ingen papirer, takk.
-Hva skal du gjøre? -Jeg skal finne ham.
Jeg gir ham ikke opp.
-Hviskeren er bare en suvenir. -Virkelig?
Jeg har noe bedre.
Dette kan bli interessant.
Min kjære forening,
i årene vi alle har vært sammen,
har livet tatt noen overraskende vendinger, ikke sant?
Plutselig er vi på uventede steder.
Sju sekunder.
Hvordan kan din være så mye raskere?
Jeg har laget et plantebasert kosttilskudd
som økte hennes mitokondriell funksjon.
Rockestjerne.
Med utrolige nye mennesker som opplever ting
vi aldri trodde var mulig.
Eller i hverdagsoverraskelsen av den flyktige tilstanden kjent som harmoni.
Ja, det finnes glede i det uventede.
det kan gjøre livet mer fargerikt.
Mer spennende.
Nyskapende.
Ikke effektivt.
-Jeg bytter tid for moro. -Det er et godt tilbud.
Madge.
Hva har du der?
Men…
ikke alle overraskelser er bra.
Rolig seiling kan plutselig bli voldsom.
Derfor er det så viktig at vi har hverandre.
Derfor inviterer jeg dere alle på nye eventyr.
Vi er familie.
Og selv om hverdagslivet kan sende oss i forskjellige retninger,
når vi støter på disse stormene,
må denne familien omgruppere.
DEN MYSTISKE BENEDICTKLUBBEN
BASERT PÅ BOKEN AV
TRETON LEE STUINGART
-Vår ærede gjest er Dr. L-D. Curtain. -Det er meg.
Stopper folk deg bare på gaten og sier takk?
Hvorfor det?
Kanskje fordi du løste Nødssituasjonen?
En av vår tids største kriser.
-Ja. -Folk kaller deg en helt.
Åh, nei.
Jeg er bare en enkel mann.
Jeg er en mann som så et problem
og fant den ansvarlige forskeren.
-Dr. Garrison. -Ja.
Føler du deg personlig forrådt?
Selvfølgelig gjør jeg det. Ja.
Men dette handler ikke om meg. Jeg er…
Jeg er bare takknemlig for mitt unike intellekt og
kunnskap om å løse det.
For alle.
-Og nå ditt siste prosjekt, Lykke. -Lykke.
Forelesninger, TV-spesialer, en ny bok.
Du har blitt en slags guru.
Bli kvitt verdens tristhet, en person om gangen.
-Ja. -De sier at du kan gjøre alle glade.
Jeg kan ikke kontrollere hva de sier, men ja.
Det kan jeg.
Åh, et hevet øyenbryn.
Vil du ikke være lykkelig?
Hele tiden?
Gjør ikke opp- og nedturene oss til mennesker?
Nei, det er din indre tvil.
Hvorfor ikke velge lykke?
La meg spørre deg.
Vet du at du fortjener det?
Visste du at du kan velge glede og gode følelser?
Med meg er det mulig.
Velg…
lykke.
Hva er det?
Jeg føler overveldende velvære.
Er det ikke deilig?
Kom, spis frokost.
Jeg er ikke sulten.
Det sier du før du har smakt min pannekakebaby.
Babyer.
Tre, to, én.
-God ettermiddag, Benedict-huset. -Hvem er dette?
Hvor er Rhonda?
Min venn, du burde vite bedre nå.
Jeg gjør. Jeg jobbet bare med en karakter.
-Verdensreisende. -Veldig overbevisende.
-Hvordan går det? -Veldig bra.
Sporene er krevende, men rettferdige. Barna vil elske det.
Jeg gleder meg til å se deg.
Vi har noe uoppgjort.
Stonetown-tømmerhoggerne har god rytme,
men er ingen match for norske krefter.
Og seieren går til laget fra Bergen.
Nei!
EM er i Antwerpen i år. Vi får oppreisning der.
Så det er der du er.
Antwerpen.
Godt forsøk. Du vet at jeg ikke kan si det.
Hva med Mr. Benedict?
Ergrende, noen ganger irriterende, ellers bare irriterende.
Han er fortsatt oppheng i uretten.
Jeg tror skattejakten er like mye for ham som for barna.
Enig. Jeg skulle bare ønske de… Vent.
Hvor skal han? Mr. Benedict?
Hallo?
-Hvor skal du? -Til togstasjonen.
-Vi skal på et symposium. -Et symposium?
Ja. Se.
Har du blitt inviteert?
Vel, jeg er en respektert forsker. De vil…
Det er ikke en åpen mic.
Vel, mens vi venter på barna kunne vi bruke tiden på noe bra.
Synes du ikke? Og sannheten kan ikke vente lenger.
Ingen vil høre sannheten.
Du prøvde dette flere ganger, Mr. Benedict,
ingen interesserte.
Det viktige er at Nødssituasjonen er over.
Hva så at din bror får æren,
og du hånes?
-Hvem håner meg? -Spiller ingen rolle.
Folk er har livet tilbake. Det er det som betyr noe.
Så bare kall det en seier og nyt den?
Ingen er trygge med broren min som guru
med all denne innflytelsen. Dette er…
Vi virker ganske trygge.
Det er greit å være sjalu på ham.
-Ingenting av dette er rettferdig. -Unnskyld meg.
Sannheten er viktig.
Det er ikke engang en konferanse på høyt nivå, selv ikke mellomnivå.
Jeg er ikke sjalu. Unnskyld meg.
Mr. Benedict!
Unnskyld meg.
-Mr. Benedict. -Unnskyld meg. Unna vei.
Mr. Benedict.
Unnskyld meg. Mr. Benedict.
Hvor…
Mister Benedict.
Mr. Benedict?
Hei!
TOGTIDER
BEGYNN EVENTYRET!
(EVENTYRPAKKING)
For å pakke til et eventyr,
ta med noen ekstra klær.
Alt jeg trenger, er i bøtta eller fås
med bøtta og båret i bøtta.
Jeg kan pakke en liten nødspose eller turmiks.
-Det er ikke nødvendig. -Hva med…
dette?
Det er et multiverktøy.
Jeg spikket den til bøtta.
Det er veldig fint, men jeg har ikke plass…
Du får plass til en vinsj.
Jeg kan ta vare på meg selv.
Jeg vet det, pusekatt, men det er min jobb å passe på deg også.
I tillegg.
Vi burde dra.
Hva om jeg fikk min egen bøtte?
Et spann, kanskje?
Det hadde vært kult.
Har du planer i sommer?
Vi skal sende en grapefrukt inn i lav jordbane.
Det høres fantastisk ut.
Kom. Vi trenger deg på varmeskjold.
Det skulle jeg gjerne,
men jeg må på en gjenforeningsgreie.
Det blir sikkert også flott.
Klar til å dra?
Greit. Men klokken er nesten 11.
Åh, postbudet. Ja, han er punktlig.
Jeg skrev så mange brev til Sticky.
Etterslep eller videresendingsproblemer.
Kanskje demningen brister i dag.
Du får se ham snart. Du vil få se dem alle.
Lurer på om du er nervøs for å se dem igjen,
om det blir det samme?
Folk liker å kommunisere på ulike måter.
Noen ganger er det så enkelt.
Uansett hvor lang tid som har gått,
kjenner de og bryr seg om deg.
Og det vil ikke endre seg.
Men vi kan vente.
Godt å se deg.
Har du alt?
Kos deg, ok?
Alle ser hengslete og rare ut.
Vi har vokst.
Nei, det er ikke det.
Skal vi klemme?
Ikke vær ekkel.
Vi må feire.
Ok. Vi er tilbake.
Elefant i rommet. Constance drepte en maskin med tanker.
Ja, jeg har spørsmål.
Jeg også. La oss gå inn.
Er det ett år siden?
Ikke helt.
-Hundemann? -Samle sammen barna.
Det er virkelig hyggelig å se deg.
Dette skulle være en gledelig anledning.
-Men? -Mr. Benedict og Nummer to…
er borte.
Hva mener du?
-Setningen hennes virket ganske tydelig. -Hvordan? Hva skjedde?
Benedict og Nummer 2 reist rundt i Europa
og laget spor til en skattejakt som ville føre til en stor gjenforening.
Gøy!
Hva? Det høres gøy ut.
To obligatoriske innsjekkinger misset.
Det er et idiotsikkert feilsikkert system
for sikkerhet utenlands.
Og du vet, Nummer to. Misser en gang, aldri.
To ganger? Utenkelig.
-De er stille. De har forsvunnet. -Hva skal vi gjøre?
Milligan og jeg bruke all vår innsats på å finne dem.
Og skattejakten er selvfølgelig avlyst.
Jeg er lei for det.
Takk, François.
Alt kan være interessant.
Vi har heller ikke funnet noe.
Sporet ble kaldt, og tiden er knapp.
Når drar vi til Europa?
Vi vil ta del i letingen. Jeg vet vi kan hjelpe.
-Beklager, Reynie, men nei. -Takk.
Nei.
Jeg forstår det emosjonelt, men det er urealistisk.
Kan virke motsatt.
Farlig.
Jeg sparte den til sist, men ja, det kan være veldig farlig.
For mye ukjent. Det blir nei.
Et rungende nei.
Jeg er lei for det.
Jeg har ringt Ms.Perumal og Boatwright-akademiet.
Dere blir snart sendt hjem.
Jeg vet det er vanskelig. Men…
vi tar oss av det.
Vi skal finne dem, ikke sant?
Jeg forstår ikke. Vi burde dra.
Hvorfor overlater de oss til andre?
De er bare logiske og trygge.
Vi vet ikke hvor de er eller hva som skjedde.
Vi gjør utrygge ting hele tiden. Det er vår signatur.
Vil noen se første sporet i vår avlyste skattejakt?
-Jeg tok det fra Rhonda. -Hvorfor?
Hvis jeg gir deg en grunn, vil det trøste deg?
-Kanskje. -Mr. Benedict er borte.
Kanskje nedi en brønn, kanskje i en propell.
Uansett får vi ikke se ham igjen.
Constance.
Han ville at vi skulle dra på skattejakt.
Kanskje som hans siste gave til oss. Arven hans.
Kom igjen, Reynie.
Kanskje premien er en ny genservest.
Nei, premien er en gjenforening med ham.
Han lagde noen spor som fører oss dit han er.
Der han var.
Vi bruker sporene til Europa og finner Mr. Benedict.
Eller i det minste brønnen.
Dette får oss nær den siste kontakten.
Så tar vi det derfra.
Rhonda og Mulligan lar oss ikke. Du hørte dem. For farlig.
-Da er jeg med. -Jeg også.
Jeg higer etter å oppleve menneskelige grenser.
De sa at vi var i stand til å gjøre alt.
Dere vet hva vi har gjort og hvem vi er.
Vi er Den mystiske Benedict-foreningen.
Vi drar etter dem.
Hva er det første sporet?
"Leter etter noe? Åpne meg.
Jeg er sikker på at noe i meg lyver.
Selvsagt kan du alltid finne håp i meg.
Men fortvilelse må komme først, og senere: overraskelse."
Rim er lavest form for poetisk uttrykk.
"Det som søkes, avhenger av den søkende.
En ser etter spole, en annen etter beger.
Andre etter natur. Andre igjen etter oppdragelse.
Spørsmålet vil variere fra søker til søker.
Hvis du ikke kan gjette hva jeg mener, her er et hint.
Svaret, det jeg mener, ligger også i meg."
Er det alt? Det er umulig.
Ingenting holder alt det.
Det fra noen med den magiske bøtta.
-Hvor skal du? -Biblioteket.
Sjåfør?
-Kan like gjerne være en utstillingsdukke. -Uforsonlig.
Unnskyld meg.
Sjåfør.
Sjåfør!
-Svinekotelett? -Nei.
Nei?
I hvert fall er provisjonen bra for kidnappingen.
Ja.
Hvorfor bli så ettertenksomt utvalgte hvis vi skulle skades?
Mange sosiopater er ekstremt høflige.
Dette kan lett være en velgjører, en mektig velgjører.
Men ja, noen som vil hjelpe. Ja.
Ordboken, selvsagt. Det er alfabetisk.
"Håp følger fortvilelse, før overraskelse."
Og: "Det jeg mener ligger i meg også."
-Definisjonen av ordbok er: -I ordboken.
Men hvilken ordbok? Benedict er besatt av dem.
Det er 17 i huset, 28 om man teller fremmedspråk.
Sist jeg sjekket, så.
Mye har skjedd siden du dro, George.
Mange ordbøker er ervervet.
Med så mange må vi dele oss opp.
-Sticky, bibliotek. Dere… -Kontoret til Benedict.
Ordbok…
Jeg forstod aldri hyllesystemet hans.
Det finnes ikke noe system.
Boatwright-biblioteket er sikkert sinnssykt organisert.
Det er det. Nesten alt er det.
Kan jeg tenke meg.
Hvordan går det med postleveransen?
Post? Bare et tilfeldig eksempel.
-Hvordan fungerer det? -Vi går ned til postkontoret.
Alle har en postkasse. Ikke noe spesielt.
Men det er litt morsomt.
De har bord der studentklubber sitter.
Rakettkunnskap, debatt.
-En dag var Dill og biene… -Biene?
Biene. Brady Beesley?
Uansett, de kledde seg i svart.
satt opp et bord med et tomt svart skilt og tomme namelapper.
Ingenting-klubben. 25 personer meldte seg på.
-Det var kjempemorsomt. -Kult.
Uansett, det virker som om postsystemet virker bra.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Men jeg har savnet deg.
Det er godt å se deg.
MERRIAM WEBSTERS ORDBOK
-Jeg vil høre om landsbylivet. -Ok.
-Melker du ei ku? -Noen ganger.
-Renser grisebingen? -Hvis nødvendig.
Avling?
Under innhøsting.
Hva høster dere? Ensomhet?
-Det er definitivt ikke ensomt. -Åh, ja.
Bare du og faren din mot verden.
Litt som deg.
Hvordan er det å ha Benedict til far?
Ikke far, men romkamerat.
Ok.
Respektfull avstand, intelligent samtale.
Jeg lar ham tro han er god i sjakk, han gir meg næringsrik mat.
Aner ikke hva jeg ser etter.
-Endelig litt sannhet. -Hva?
Jeg snakket om ordbøkene.
Irriter meg så mye du vil, men du liker meg.
Du innrømmet det.
Hallo.
Hva skjer?
Prøver bare å øke mitt vokabular
Ikke mange bøker på gården.
Ønsker du flere bøker på gården? Jeg bestiller gjerne.
Jeg vet at min samling heller mot historiske thrillere.
Nei, det er bra.
Ok, da.
Ingenting dere vil ha hjelp med? Ingenting som foregår?
Nei.
Vi ses snart.
Hold kjeft.
-Er det en ordbok der inne? -Nei, jeg snoker bare.
Jeg fant den.
En bok i en bok.
"Reisende bør alltid skrive dagbok.
Dagbøker bør ha hemmeligheter.
Les fort og gå videre.
God tur, Mr. Benedict."
Hva står det?
Dette er…
tullprat.
Vent, det siste ordet på hver side er i kursiv.
"Ta ned roser
og ta alvorlige sjanser.
Begynn å sy.…
Ta mitt… agn… svar…
pigghå…snarvei… lær deg avsnittet…
snarlig, snarvei, snare."
-Det er alt. -Ok, da.
-Veldig klart. -Hva betyr det?
Føler dere at dere har gått i transe?
Kanskje det er noe strukturelt.
Skjult rom med et skjult rom?
Strukturelt. Ja. Gi meg den.
-Hva gjør du? -Constance.
Separerte de ulike sidene.
Det kalles dekkant. En eksklusiv måte å kjøpe bøker.
Mr. Benedict ville aldri bedt oss skjende en bok.
-Ja, jeg føler meg uren. -Klokka går.
Vi må skynde oss.
Vi leste den sakte. Han ba oss lese raskt.
"Ta snarveien."
Ta snarveien.
-Hva er snarveien? -Det er et skip.
-Et skip? -Ikke bare et hvilken som helst skip.
Verdens raskeste skip.
Jeg abonnerer på Månedens maritime.
-George, som ung mann er det tragisk. -Hva?
Det er et utrolig vindu ut mot verden.
Det er nyheter, politikk, meninger og oppskrifter.
Poenget er at Benedict vet at du elsker nautiske ting.
Ja, vi har snakket mye om det.
Han visste at du visste det.
Så det er skipet.
-Som ligger i havn nå. -Hvordan…
Det nautiske samfunnet vet
alltid hvor flaggskipene er.
Alle vet det, Kate.
Så, hvis vi skal dra i dag…
Vi må komme oss til havnen.
Bare dra til havnen? Og så?
Han har nok planlagt det. Dette var planen.
Det blir klart.
Jeg har troen.
Så, skal vi virkelig gjøre dette?
Vi skal finne dem.
Men vi må være enige.
Skal vi gjøre dette?
Vi gjør dette.
Hallo, dette er Rhonda. Ja?
STONETOWN HAVN
STONETOWN HAVNS TRANSPORTSYSTEM
Kan dere svare! Skyssen deres er snart her.
Milligan!
Beklager, vi måtte ta saken i egne hender.
Ikke vær redde. Vi skal være forsiktige. God tur.
Hva?
SNARVEI
Siste opprop for SS Shortcut.
Alle passasjerer om bord.
Siste opprop for SS Shortcut.
Weatherall, Kate?
Muldoon, Reynard?
Kan de være under et annet navn?
Prøv Mr. Nicholas Benedict. De må være her.
Folk legger sjelden igjen billetter.
De leveres vanligvis for hånd og blir undertegnet.
Håndlevert.
Nesten uten unntak.
Andre trenger også service.
-Det var andre advarsel. -Vær så snill.
Vi bare kaller noen flere navn.
Det er ikke et verb, sir.
Rhonda Kazembe. Milligan?
Du forstår nok hvorfor du mister troverdighet.
Og vi har begrenset med tid.
Neste.
Trodde ikke at vi mislyktes med billetter
-før vi en gang får begynt. -Vi må komme på noe.
Denne planen var i beste fall naiv.
Hvor skal du?
-Vi må være på den båten. -Skip.
Si båt ombord og du får en reprimande.
-Akterdekk. -Hva?
-Bra. -Jeg trenger ideer.
Hvis ikke dette er et tegn, vet jeg ikke hva er.
De trenger oss.
Hvem vet hvilken fare de er i?
RAFFINERT SUKKER
Tiden er inne, sir.
Vel, vi fikk i det minste en god frokost.
Hyggelig av dem.
Åh, han.
Så godt å se deg, bror.
Og din medarbeider.
Jeg krever vår umiddelbare løslatelse.
Løslatelse? Fra hva?
Ikke begrens perspektivet ditt, medarbeider.
Nummer to.
Jeg kan ikke organisasjonskartet.
-Hvorfor? -"Hvorfor" hva?
Hvorfor er vi her?
Jeg gleder meg til å dele det med deg.
Jeg vet at du vil bli…
ekstatisk.
For sent.
God tur.
Ja. Dette er en overraskelse.
Det kan man si.
Ikke som Reynie.
Typisk Kate.
Vi sa at det ikke var noe de ikke kunne gjøre.
De er hva vi ba dem om å være.
-Kanskje… -De trodde oss.
Tekst: Katrin Magnussen